VĂ PLACE BRAHMS?
- Poftim. - Multumesc.
- Bună seara, dnă Tessier. - Bună seara. Gaby e la mine?
Da, urcati.
Gaby, am întârziat! Domnul a sunat?
- Nu, doamnă. - N-am găsit taxi si traficul...
- Rochia e gata? - Da, doamnă.
Fii dragută si pregăteste-mi o baie. Nu foarte fierbinte.
Fermoarul ăsta nu merge niciodată... Gata, s-a rezolvat.
Gaby, unde ai pus... Nu contează, l-am găsit.
Cred că o să port haina de nurcă. Gaby, ai reparat cureaua rochiei?
- Oui, madame. - Nu asa. Vorbeste în engleză!
Bine, doamnă.
Răspunde tu, Gaby. Spune că tocmai am iesit pe usă.
- Da, domnule... - Lasă, vorbesc eu.
Fii atentă la apă, Gaby. Roger, iartă-mă, dar voi întârzia.
Traficul la ora asta e îngrozitor! Poftim? Nu poti... Nu din nou!
Stiu că e vorba de afaceri, dar seara asta e specială.
E a cincea aniversare a noastră.
Ce aniversare? A serii când ne-am cunoscut.
Bine, înteleg... E bine si mâine. Noapte bună, iubitule.
Afacerile astea le sunt tare folositoare bărbatilor.
- Asa e. - Ar trebui să-i dati un ultimatum .
- Ce fel de ultimatum? - Ori vă căsătoriti, ori...
Gaby, ti-am spus că nu vrem să ne căsătorim.
- El nu vrea. - Amândoi am mai fost căsătoriti.
Stim că e bine ca doi oameni să fie împreună fiindcă vor ei,
nu fiindcă asa trebuie. Libertatea e foarte pretioasă.
Pentru el, nu pentru dv. El se întâlneste cu alte fete.
- Da. - Dv nu vă vedeti cu alti bărbati.
- Fiindcă nu vreau. - Halal libertate!
Îti faci prea multe griji pentru mine, Gaby.
Mama spune: "Nu contează când esti tânără,
dar când esti bătrână, îti doresti să fii măritată."
- Gaby, sunt chiar asa bătrână? - Nu, dar sunteti prea singură.
Îmi pare rău pentru aseară. A fost o săptămână groaznică.
Stiu, Roger.
Încerc să închei afacerea din Danemarca. Cea din Olanda a căzut.
N-am primit marfa din America, din cauza grevei.
Nu e un subiect prea vesel. Vrei să renuntăm la toate, Paula?
Să ne retragem la tară, într-o căsută pe malul unui râu?
Te-ai plictisi groaznic acolo.
N-ai putea să trăiesti fără tractoarele tale
si fără noptile lungi din Paris.
În ultima vreme, conduci foarte repede.
Stiu. Ce înseamnă asta? Că vreau să rămân tânăr?
- Tu nu vei îmbătrâni niciodată. - Te ador!
Orice spun, tu întelegi. Ai un răspuns la orice întrebare.
- Sunt remarcabilă! - Da, esti.
Oare de câte ori am făcut asta? De câte ori m-am aplecat
să deschid radioul, în timp ce tu mă conduceai acasă după cină?
- Paula, sunt foarte egoist? - Nu, Roger.
E adevărat, uneori mă simt singură si nu tocmai tănără.
Si mi-e dor de tine. Însă stiu ce importante sunt... afacerile tale.
Dar stii ce importantă esti tu pentru mine?
Cred că da.
Azi am luat masa cu Jacques Bunnell.
O prietenă de-a lui are nevoie de un decorator pentru apartament.
O americancă bogată. Uite numele si adresa. Te duci mâine dimineată.
- S-ar putea să câstigi niste bani. - Mi-ar prinde bine.
Noapte bună. Te las să dormi.
Bună seara.
- Spune-mi... As vrea... - Unde-ai fost? Te-am căutat!
- Bună dimineata, Suzanne! - Bună dimineata, dle Philip.
Bună dimineata.
Sunt Philip Van der Besh. Ati venit la mama?
- Da. - Luati loc.
- Sper că n-am venit prea devreme. - Nu, mama e trează, cu sigurantă.
- Ati venit pentru apartament? - Da.
Nu i-ar strica să fie aranjat putin.
Chiar m-am întrebat pe ce stati, când sunteti mai mult de trei.
Nu stiu. Lucrez toată ziua si seara mă duc direct la culcare.
- Probabil munciti foarte mult. - Da, sunt avocat.
Nu mă culc înainte de miezul noptii si mă trezesc în zori.
Dar acum e aproape 11!
E ceva neobisnuit...
Ghilotinat? Doamne sfinte! Si a murit?
De fapt, nu muncesc atât de mult. Nu destul. Doriti o tigară?
- Da, multumesc. - Oare unde...
- Încă mai plouă? - Nu, nu mai plouă.
Nu prea mai stiu ce să spun. Nu vă cunosc.
Dacă v-as cunoaste, v-as spune cât mă bucur să vă revăd.
- De ce? - Nu stiu. Asta as spune.
Suzanne, dl Philip a plecat?
Vine mama! Când v-ati născut? Ce zi, ce lună?
- Philip! - Da, mamă.
N-ar fi rău să mai iesi din casă înainte de 11, din când în când.
- Da, mamă. Tocmai plecam. - Oare cum te suportă dl Fleury?
Esti cea mai bogată clientă a lui. Sper să ne revedem. Noroc!
Scuzati-mă. Voiati să mă vedeti?
Dl Jacques Bunnell mi-a spus să trec pe la dv astăzi.
Da, în legătură cu apartamentul! Sunteti decoratoarea.
Mi-a vorbit frumos despre dv.
Înainte să începem, vreau să întelegeti ceva.
Nu pot suferi oamenii care încearcă să profite...
Suzanne! Trebuie să le spui orice lucru de zece ori!
Nu mă întelegeti gresit. Vreau ca apartamentul să arate bine.
Dar există metode diverse, nu? Am avut un tânăr...
- M-ati chemat, doamnă? - Da, Suzanne.
Si-am spus să nu lasi ferestrele deschise!
- Da, doamnă. - Te rog să nu mai uiti.
Se pare că servitorii te costă mai putin aici, dar consumul nervos...
- Ce spuneam? - Ati avut un tânăr...
Un tânăr? Da, decoratorul. N-a rezistat mult.
Am întâlnit hoti la viata mea... Ia loc, draga mea.
Dar el era de o insolentă... Când te-ai născut, drăgută?
- Poftim? - Când te-ai născut?
Nu trebuie să-mi spui anul. Nici nu te-as întreba asta!
- Dar în ce lună? - Iunie.
- În ce decadă? - Pe 13.
Gemeni! Ce interesant! Nu cumva îti amintesti ora?
- Mă tem că nu. - Păcat.
Decorăm parterul în stil Ludovic XV?
Vă va costa ceva mai mult. Dacă vreti să păstrati mobila de acum...
Sigur că vreau. Vino să-ti arăt casa.
Lucrurile astea au stat degeaba în depozit. E cazul să dea roade.
Dar fiul meu studiază dreptul international si călătorim mult.
Acum vom sta la Paris o vreme. Trebuie să-l cunosti pe Philip!
- L-am cunoscut. - E fermecător si tare inteligent.
Dar habar n-am ce-i trece prin minte. Asta e sufrageria.
- Îmi pare rău de bratul lui... - Care brat?
- Pe care-l tine asa. - Zău? N-am observat.
Trebuie să mă uit cu atentie. Mă gândeam că în sufragerie...
- Pot să vă duc undeva? - Doar nu stai aici de atunci!
Nu, am avut niste treburi. Am trecut din întâmplare...
Eu merg pe bulevardul Haussmann, lângă Saint Augustin.
- Nu te încurc? - Deloc.
Să te urci în chestia asta e o adevărată artă.
- Ati reusit? - Da. Doar mi-am agătat ciorapii.
- Conduc prea repede? - Nu, sunt obisnuită.
Am un prieten care conduce repede. Zice că-l ajută să rămână tânăr.
- Vrea să rămână tânăr? - Da.
Eu nu. Deci v-ati născut în zodia potrivită ca să redecorati casa?
- Sper că da. - Credeti în stele?
Nu, dar mama dtale pare să se lase condusă de ele.
E foarte convenabil. Nu se mai simte răspunzătoare pentru ce face.
- Vi s-a părut confuză? - Da, un pic.
Nu e deloc. Joacă teatru.
Trebuie să fie un obicei de familie. Ce-ti face bratul?
Bine...
Spuneti-i mamei să vă plătească pe parcurs. E bogată si zgârcită.
N-ar trebui să vorbesti asa despre mama dtale.
- Nu sunt un copil. - Asa, deci! Câti ani ai?
25. Dumneavoastră?
40.
- Ce e atât de amuzant? - Fluieratul admirativ.
Era mai admirativ decât credeti.
- Luati masa cu mine într-o zi? - Nu.
- Nu, pur si simplu? - Exact.
lartă-mă, n-am vrut să fiu nepoliticoasă.
Dar mi-e greu să-mi fac planuri când lucrez.
- Înteleg. - Aici, la dreapta.
- Îti multumesc. - N-aveti pentru ce.
- Bună ziua, dle Philip. - Bună, Helene.
- Bună dimineata, Alice. - A întrebat de trei ori de tine.
De ce?
Probabil din cauza dosarului Guillaut.
- I l-am dat ieri. - Ăsta trebuie să fie motivul.
Ce s-a întâmplat? Te-ai lovit?
Nu, n-am nimic.
Lasă-mă! Iar faci pe nebunul? Zău asa!
Alice, am cunoscut pe cineva azi dimineată.
Stiu, pe cea mai frumoasă fată din lume!
Nu, o femeie. Caldă, fermecătoare, veselă, si totusi tristă.
- Avea o tristete adâncă în ochi. - Din ce cauză?
- Nu stiu. - Sotul ei?
- Care sot? - Nu e măritată?
- De unde să stiu? - N-ar trebui să afli?
- Ce importantă ar avea? - Te rog să mă scuzi!
Dacă e măritată, nu-i merge bine. Nu e fericită.
- N-ar putea fi decât cu tine. - Exact.
Dle Van der Besh!
Bună dimineata, dle. Sase duzini. Multumesc. Scuze...
- Sper că stii cât e ceasul. - Da, îmi pare rău...
A trebuit să mai stau acasă. Mama nu se simte bine.
Am vorbit cu ea la telefon acum cinci minute si era sănătoasă.
Da, acum se simte mult mai bine. Vă multumesc pentru grijă.
Am citit dosarul Guillaut.
Stii bine cât respect port familiei dumitale.
Am fost încântat să te angajez la biroul meu.
Dar n-ai pic de ambitie, nici dorintă de a lucra.
Acesta nu e un dosar. Nu prezinti nici o lege care să sustină cazul.
- Ce credeai că faci? - Nu stiu.
- Nu-ti pasă? - Ba da.
Atunci?
Nu prea stiu ce fac. - Studiezi dreptul francez, sper.
Nu, vreau să spun... Ce-am făcut ca să demonstrez că sunt viu?
- Încerci să fii amuzant? - Nu, vreau să stiu. Cum să fac?
Toomai mi-am dat seama că n-am fost niciodată îndrăgostit.
Eu am fost! Refă dosarul!
Cum o cheamă?
Nu stiu!
Arăti minunat în seara asta.
Mereu spui asa când port rochia asta. O să-mi mai fac una.
Nu e vorba de rochie.
- Ce mai faci, Roger? - Bine, multumesc.
- Cum ai descoperit locul ăsta? - Probabil cu partenerii de afaceri.
- Cunosti pe toată lumea. - Nu, e o întâmplare...
- Par foarte tineri, nu? - Nu cred. De el ce zici?
Nu, dar se străduieste.
Chelner!
Trebuie să mă întorc devreme azi. Nu ti-am spus că am primit slujba.
- Cunostinta lui Jacques Bunnell. - Te-ai dus acolo?
Da. Se numeste Van der Besh. E o femeie putred de bogată, dar...
Ce coincidentă! El e fiul ei. Dl Van der Besh, dl Desmarest.
- Bună seara. - Stiam c-o să te găsesc!
M-ai căutat? Ce drăgut!
Te-am căutat si în tot acest timp erai aici...
Nu chiar tot timpul. Am luat cina la Berkeley.
Începusem să mă întreb dacă esti adevărată sau doar un vis.
Chelner! Două pahare de whisky!
Localul ăsta devine prea cunoscut.
Esti căsătorită? Speram să nu fii.
I-auzi!
Iertati-mă, domnule. Am fost nepoliticos.
- Vrei o cafea? - Nu, detest cafeaua!
O să beau ceva... Un... cum îi spune?
Nu mai contează. Mă întorc imediat.
Asta e un bărbat potrivit pentru tine. Puternic, sigur pe el...
Lucrurile nu sunt niciodată atât de simple.
- Îl iubesti? - Nu e treaba ta.
lartă-mă. Ce ciudat... Toată ziua mi-am cerut scuze.
Claude, trei pahare de whisky!
Bună seara!
- Ce lume mică! - Si plină de surprize plăcute.
- Mă tem că nu-mi amintesc... - Iubito, bricheta mea e la tine?
lubitule, îl mai stii pe... Dl Cherel, dl...
Roger Desmarest.
Multumesc, Claude. Mă bucur că v-am revăzut.
Si apoi mi-am dat seama că nu stiu cum te cheamă.
M-am întors.
Vă rog să mă scuzati dacă am spus ceva...
Cu totii am băut prea mult la un moment dat...
- Vrei să dansezi, iubito? - Da, mi-ar plăcea.
Îi dai voie? Multumesc.
Ne întoarcem, nu-ti fă griji.
Philip, mergem la "Regine". Vii si tu?
- Ce băiat ciudat! - Nu, e doar tânăr si cam beat.
"Te-am căutat în tot Parisul.
Începusem să mă întreb dacă esti adevărată sau doar un vis!"
Felicitări, Paula!
E doar un copil. Cred că e foarte nesigur.
Nesigur? Un tânăr care te caută prin tot orasul, îti ia mâna
si te întreabă dacă esti măritată? Asta nu e nesigurantă.
A trecut ceva timp de când un bărbat m-a căutat prin tot Parisul.
- Si îti place, nu? - Evident. A plecat.
Bine, acum pot să-mi termin paharul.
Trebuie să plec, altfel dimineată voi arăta de 100 de ani.
Te rog... A început să-mi placă aici.
Paula, o să spargă geamul!
- Iubitule, ia-l tu. - Haide!
Mă simt bine, zău...
- Găseste-i cheia. - Am cheie.
Unde e?
- Nu-ti spun! - Te rog!
Micul tău Van der Besh începe să mă calce pe nervi. Amice!
Cheile mele!
- Te descurci? - Desigur.
Noapte bună.
Asteptati!
Noapte bună.
Exact, noapte bună.
- Îmi pare rău că nu te-ai distrat. - Ba nu, a fost chiar amuzant.
- Noapte bună, iubitule. - Pot să urc, să bem ceva?
Stai putin!
Nu pot să ti-o dau. O păstrez pentru Margo Glenville.
Nu mă interesează. Îmi place la nebunie si o vreau.
Te ador! Trebuie să plec. Unde e pachetul meu?
Acolo. Dar nu se potriveste cu peretii de culoarea piersicii.
- Îi fac albi. Vrei să vin mâine? - Da, vreau să vezi niste lămpi.
Vin pe la 6. Pa, iubito!
- Am venit să-mi cer scuze. - Nu e nevoie.
Multumeste-i sotului dtale...
- Te doare capul? - Voi supravietui.
- Dar nu sunt sigur că vreau. - Arăti cam... Să te odihnesti.
- Problema e că mi-e foame. - Du-te si mănâncă.
De asta am venit. Stiu că esti ocupată, dar... Iei masa cu mine?
- E felul meu de a-mi cere scuze. - Nu e nevoie.
Dar vreau eu...
Ce-ti rezervă astrele pentru azi? ti-a spus mama ta?
Da. Trebuie să perseverez, chiar dacă sansele de reusită sunt mici.
- Iar joci teatru. - Te rog!
E o zi foarte frumoasă. - Putem mânca în afara orasului.
Sunt cu masina. Dacă te plictisesti, poti chema un taxi.
Te gândesti la toate.
Iar s-au rupt! Presupun că prietenele tale poartă pantaloni.
N-am nici o prietenă.
- De ce nu? - Nu stiu.
Gândeste-te. De când ai starea asta generală de indiferentă?
Am cunoscut multe fete, dar n-am rămas cu nici una.
Probabil e vina mea, dar toate sunt atât de tinere...
- Si ce e rău în asta? - Nu stiu. Eu sunt problema.
Ultima mea prietenă era drăgută... Era întruchiparea imaginii
pe care o au cei mai în vârstă despre tineri.
Si care e imaginea asta?
Încearcă să pară decadenti. Conduc masinile cu viteză mare,
fumează din clipa când deschid ochii dimineata.
Eu cred că iubirea e mai mult de-atât.
A plâns când ne-am despărtit. Nu sunt mândru de asta.
Urăsc despărtirile si momentele de rămas-bun.
Atunci nu trebuie să te îndrăgostesti niciodată.
- Chiar asa e? - Sper că nu.
- Îl iubesti pe sotul dtale? - Nu sunt căsătorită.
- Un Martini sec, dle. - Multumesc.
După noaptea trecută, ar trebui să bei doar apă.
- Beau ca să prind curaj. - Te intimidez?
Mie teamă că te plictisesc. Crezi că sunt unul din tinerii răsfătati,
cărora părintii le găsesc slujbe si apoi taie frunze la câini.
- Asta crezi despre tine? - Nu, îmi place meseria mea.
Nu pari foarte entuziasmat.
Dreptul administrativ e groaznic de plictisitor.
- Dar dreptul penal... - Atunci, de ce nu studiezi asta?
Nu s-a pomenit asa ceva în familia mea!
Ai asistat vreodată la procesul unei crime? E fascinant.
E altfel în fiecare tară, dar întotdeauna interesant.
În America e ca un meci de fotbal. De ce ai mintit? N-am mintit!
Aveai pistolul în mână! Obiectez! Se respinge!
Minti, l-ai amenintat! Ba nu! Erai la coltul străzii!
Obiectez! Se sustine!
În Franta e altfel.
Francezii au logică, elegantă si sunt foarte dramatici.
J'accuse! Scuze...
Acuz, în numele mortilor!
Te acuz că ti-ai nesocotit îndatoririle de fiintă umană!
Te acuz că ai lăsat iubirea să treacă!
Te acuz că ai respins fericirea, trăind în minciună si resemnare!
Ar trebui să fii condamnată la moarte.
- Vei fi condamnată la singurătate. - Ce sentintă îngrozitoare!
Cea mai crudă si mai înfricosătoare.
- Să trăiesti singur, fără iubire. - Asa e.
Probabil mă consideri si mai ridicol decât aseară.
- Nu. - Sau crezi că iar joc teatru...
Nu, mă gândeam la mine. Dar tu esti prea tânăr ca să te simti asa.
- Singur, fără iubire... - N-ai de unde să stii.
Trebuie să fie doi. Nu e destul să iubesti. Trebuie să fii iubit.
- Pari tristă. - Nu sunt.
As vrea să...
Nu te cunosc prea bine, dar as vrea să fii fericită.
E bine aici. Am ajuns.
Multumesc pentru invitatie. La revedere.
- Unde te duci? - Am niste treburi.
- Pot să vin si eu? - Nu. Multumesc din nou.
- As vrea să merg cu dta... - Nu. La revedere.
Mă gândeam să te ajut la cărat. Te conduc la magazin.
Nu fi supărată pe mine, n-as suporta asta!
Ce copil esti! Trebuie să fi fost tare răsfătat când erai mic.
Da, mama îmi dădea tot ce voiam. Era mai usor decât să refuze.
- Si tatăl tău? - Am scăpat de el pe la 7 ani.
De atunci, am călătorit cu mama. Casa e acolo unde ti-e inima.
- Călătoriile îti deschid mintea. - Da, ai dreptate.
Am un fond urias de informatii inutile potrivite pentru petreceri.
Am mii de cunostinte, n-am prieteni, am trecut prin 27 de scoli
si stiu să spun "Te iubesc" în 13 limbi.
Nu e rău deloc. În fine, eu...
"Jeg elsker deg" îmi place cel mai mult.
- "Te iubesc" în norvegiană. - Ai învătat de la o norvegiancă?
Da, "Jeg elsker deg". Sună foarte emotionant.
- Am ajuns. La revedere. - Stai...
- ...putin... - Da?
- Îti place Brahms? - Poftim?
E un concert minunat la Salle Pleyel, sâmbătă.
Îti place Brahms? Ce s-a întâmplat?
Nu mi s-a mai pus întrebarea asta de când aveam 17 ani.
- Si ce ai răspuns? - Da, desigur. Eram îndrăgostită.
Am fost la concert, am stat la balcon si ne-am tinut de mână.
Nu mai stiu dacă era Brahms, dar a fost minunat
- Deci îti place? - Nu stiu. A fost demult...
Vii la concert cu mine ca să afli?
Îmi pare rău, nu pot. Încerc să-mi păstrez weekend-ul liber.
- Pentru bărbatul de aseară? - Da.
- E ceva permanent? - Da. La revedere si multumesc.
Ce ciudat! Bărbatii fumează întotdeauna după...
- Nu m-am gândit niciodată. - Da asa e. Îmi dai o tigară?
- Stii lucruri interesante, Maisie. - De ce-mi spui Maisie?
Nu retin numele. Viata e mai simplă asa.
Le spui tuturor iubitelor tale Maisie?
- Da. - Ce drăgut!
Si eu care Maisie sunt? Maisie nr. 7?
- Maisie nr. 2? 127? - Maisie nr. 1.
Ce galant esti! Mai vreau putină sampanie.
Mă bucur că ai venit la petrecerea de astăzi.
Si eu. Dar nu stiu de ce m-ai ales pe mine.
- Erau atâtia tineri chipesi acolo. - Pustii ăia vorbesc întruna!
Dar tu... Din clipa când te-am văzut, am stiut ce vrei.
Nu râde. Nu întâlnesti asta prea des. Întreabă orice fată.
- Cum ai scăpat de Cherel? - Bietul Andre...
E important în lumea filmului, dar e tare plictisitor.
- Nu vreau să stiu. - Nu te gândi la el.
Roger, hai să plecăm împreună la sfârsitul săptămânii.
Sigur cunosti locuri grozave pe lângă Paris. Esti liber, nu?
Auzisem că esti cu cineva. E adevărat?
Nu, sunt liber.
Da, iubitule. Asteptam să-mi spui ce vrei să facem în weekend.
lartă-mă, iubito, dar am ocazia să mă ocup de afacerea asta.
Trebuie să mă duc la Bruxelles. As putea cumpăra 75 de tractoare.
Da, înteleg. Sigur că da... Nu stiu. Poate mă duc la film.
Da, stiu că organizează partide de bridge sâmbăta.
Cine? Nu-l sun pe Jimmy! De ce să mă scoată el în oras?
Roger, nu mai încerca să-mi faci planuri pentru weekend!
Draga mea, dacă nu vrei să plec, o să văd ce pot face...
Nu fi caraghios. Trebuie să pleci. Probabil voi lucra după-amiază.
Am amânat o clientă, dar acum am timp...
Da, o să lucrăm amândoi. lubitule, când te întorci?
Bine, voi fi aici. Condu cu grijă. Pe curând.
lartă-mă, am întârziat. Dar stii cum e...
Ce faceti? Circulati!
12.000 de franci. Doamne! Adică 24 dolari pe metru.
Astăzi mă simt îngrozitor. Acesta cât costă?
- 14.000. - Bine, îl iau.
- N-are nici un defect, nu-i asa? - Nu, îmi place.
Îmi place cum merge. Ai făcut minuni, într-un timp foarte scurt.
Să stii că voi da o petrecere pe 19. De miercuri într-o săptămână.
- Nu cred că pot... - Dar am trimis deja invitatiile!
- Mă voi strădui. - Trebuie să vii si dumneata!
Multumesc. Uitati-vă la aceste materiale, dnă Van der Besh...
Spune-mi Teresa.
Acesta e pentru camera dv si acesta pentru camera fiului dv.
I-am trimis o invitatie si prietenului dtale, Roger Desmarest.
Asa îl cheamă, nu? Am auzit că e foarte chipes,
Parisul e un oras tare mic! Fiecare stie ce fac toti ceilalti.
- Vrei niste ceai? - Nu, dar uitati-vă la materiale!
Paula, nu mă mai uit la nimic. Am încredere în dta.
Dar să nu cheltuiesti prea mult. Adu-ne niste ceai, Suzanne.
M-am gândit la asta pentru camera fiului dv.
N-as putea să-ti spun ce i-ar plăcea lui Philip.
- Nu e chiar atât de dificil. - E imposibil. E maniaco-depresiv.
Ba iubeste lumea, ba o urăste! Exact ca tatăl lui. Stii că bea?
Si tatăl lui bea. Dar te fermeca!
Ai venit, dragule! Tocmai vorbeam despre tine.
- Ce noroc pe mine! Bună ziua. - Bună ziua. Eu trebuie să plec.
Dar nu ti-ai băut ceaiul!
Vă multumesc, dar mai am treabă. Vă sun vineri.
- La revedere. Nu uita, pe 19! - N-o să uit.
Dă-mi voie să te conduc.
- Ce e? - Nimic.
- S-a întâmplat ceva? - Pot să cobor cu dta?
Nu mă asteptam să te văd azi. Cum a rămas cu weekend-ul?
- Roger a plecat, cu afaceri. - Înteleg...
La revedere.
Întrerupătorul e în spatele dtale...
Lasă-mă să plec.
Lasă-mă. Mă agasezi.
Philip, te rog...
Vin, doamnă! lmediat!
Bună dimineata.
Gaby, te iubesc în fiecare zi, dar duminica dimineata te ador.
V-as putea aduce micul dejun în cameră în fiecare dimineată.
Ar fi prea de tot! Nu mai avem dulceată de cirese amare? O să iau mâine.
- Ati primit un mesaj. - Unde e?
A sunat foarte devreme. A spus că nu vrea să vă deranjeze.
- Domnul? - Nu, un alt domn.
Nu si-a spus numele, dar m-a pus să repet mesajul de mai multe ori.
Si care e mesajul?
"Îmi pare rău pentru ieri. Îti place Brahms?"
- Întelegeti ceva? - Da, înteleg...
- Ce este un Brahms? - Uită-te acolo.
Al doilea album, de sus.
Acela. Pune-l. Apasă pe primul buton.
Ăsta e Brahms.
- Îmbracă-te. - Trebuie? Cât e ceasul?
- Aproape 5:30. - Hai să mai stăm până mâine.
- Nu. - De ce nu?
- Trebuie să fiu la Paris diseară. - De ce?
- Nu e problema ta. - Eu nu merg.
- Poftim? - Nu merg.
- Haide, Maisie! - Vreau să rămân aici!
- Maisie, încetează! - Vreau să rămân!
Mă bucur că ai hotărât că-ti place Brahms.
- De fapt, nu prea stiu. - Important e că ai venit.
Am voie să mă uit, nu?
Iartă-mă...
Martini sec...
- Cât costă totul? - Nouă franci.
Nu contează. Am cerut special, unul foarte sec. Ce s-a întâmplat?
Nimic. Soneria! Ar trebui să ne întoarcem. Pauza e pe sfârsite.
- Iei cina cu mine după concert? - Nu pot. Mă duc acasă.
Parcă spuneai că a plecat într-o călătorie de afaceri.
- Roger se întoarce în seara asta. - Si dacă nu vine?
Atunci voi cina singură.
Trebuie să fie un om extraordinar, ca să merite atâtea sacrificii.
- Îl iubesc. - Si el? Te iubeste?
Da.
Desigur. Totul e bine în cea mai bună dintre lumi!
Nu face pe cinicul, nu te prinde.
La vârsta ta, ar trebui să crezi în...
Nu mai râde de mine! Nu-mi mai vorbi de parcă as avea cinci ani!
Iartă-mă.
Nu râd de tine, ci de rolurile pe care le joci. Fii tu însuti.
E adevarat. De când te cunosc, am făcut pe avocatul strălucit,
pe amantul fermecător, pe copilul răsfătat...
Dar am făcut toate astea doar pentru tine.
- Nu crezi ca asta e iubire? - Ar trebui să ne grăbim.
- Îmi pare rău. Am întârziat. - Liniste!
De cât timp esti... cu Roger?
- De cinci ani. - Si ai fost fericită?
- Da. - Mereu?
"Mereu" nu există. Am avut cinci ani de fericire, îndoieli, iubire, durere...
- Dar numai fericirea contează. - Acum nu esti fericită.
Ba da, sunt. ti-am spus, îl iubesc.
- Si eu îmi iubesc mama, masina... - Nu văd ce legătură au...
Spui ca-l iubesti, dar esti singură.
Petreci duminica singură, mănânci singură. Cât de des dormi singură?
- N-ai dreptul... - Ba da!
Am dreptul să mă îndrăgostesc de tine, nimeni nu mă va împiedica!
Si te voi smulge de lângă el, dacă voi putea!
Si o voi face!
Domnule, vă rog...
- Ce-i asta? - Brahms.
- De unde stii? - Asa a spus prezentatorul.
Îti place?
Programele de duminică sunt groaznice.
- Lasă-l acolo unde era. - Oricum n-ai ce să asculti.
Ce ciudat! Când aveam opt ani, voiam să mă fac dirijor.
Eu voiam să fiu actrită. Si o să fiu!
Mâine seară iau cina cu Cherel. Dar te sun imediat ce scap.
Nu e frumos din partea ta să mă lasi singură. O să-mi lipsesti.
- Maisie, nu pot să conduc. - Nu fi caraghios!
Esti un sofer nemaipomenit. Tu faci totul foarte bine.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic. Mă bucur că te văd!
- Cum a fost călătoria? - Plăcută.
- Tocmai te-ai întors acasă? - Da.
- Unde ai fost? - La un concert, la Salle Pleyel.
- Îti place Brahms? - De ce mă întrebi asta?
Am auzit concertul la radio, pe drum.
- Cum de te-ai dus? - Tânărul Van der Besh m-a invitat.
N-aveam ce face si nu-mi aminteam dacă-mi place Brahms sau nu.
Un tânăr mi-a pus o întrebare simplă si nu stiam să-i răspund.
Nu prea mai stiu nimic, decât că iubitul meu e mereu plecat.
- Paula, ce s-a întâmplat? - ti-am spus.
Cineva mi-a pus o întrebare. Dar eu nu mai am răspunsuri.
Deodată, toate întrebările sunt importante. Îmi place Brahms?
Care e culoarea mea preferată? Îmi plac trandafirii? Te iubesc?
Ce s-a întâmplat? Ce ti-a spus băiatul acela?
Ce contează dacă te iubesc? Stii răspunsul la întrebarea asta, nu?
- Ce ai mai făcut? - Am ascultat Brahms.
- Încetează odată cu Brahms! - Nu pot să uit de el.
- Paula, e vorba de mine? - De tine si de mine.
- Stii că te iubesc. - Nu, nu stiu. Nu mai stiu nimic.
Roger, oare timpul m-a schimbat deja?
Ce vrei să-ti spun? Că esti cea mai importantă fiintă pentru mine?
Că există mereu cineva pe care te poti bizui, pe care să-l iubesti.
Uneori as vrea să fiu una dintre târfele pe care le agăti în baruri.
Nu vreau să fiu respectată sau admirată. Doar să fiu iubită.
Stii că nu înseamnă nimic pentru mine.
- Asa sunt. Nu ti-am ascuns asta. - Nu, ai fost sincer.
- Si ai spus că nu-ti pasă. - Asa e.
- Atâta timp cât suntem sinceri... - Ne putem complace.
Paula, ce ai?
As vrea să fim ca atunci când ne-am îndrăgostit.
- Eram atât de siguri de viitor! - Nimic nu s-a schimbat.
- Putem continua, în felul ăsta? - Desigur.
- O vesnicie? - De ce nu? Te iubesc.
Ai avut un weekend urât. Îmi pare rău că a trebuit să plec.
- Nu-i nimic. Unde cinăm? - Unde vrei să mergem?
Nu-mi pasă. Mă duc să mă schimb. Vin imediat.
ti-a căzut masca...
Nu-i nimic. Mergem la "L'Escargot"?
- Crezi că găsim locuri? - Da.
- Nu vrei să bei ceva? - Tu vrei?
Nu, multumesc. Călătoria la Bruxelles a fost plină de succese?
- Da, a fost blne... - Nu pari entuziasmat.
- Ce zici de "Chez Allard"? - Nu cred că e deschis duminica.
Mai bine mergem la "Escargot". Roger, mă bucur că ai venit acasă.
- Si eu. - Traficul a fost îngrozitor?
Asa e întotdeauna duminica. Dar pe bulevard se merge repede.
Dar nu există nici un bulevard spre Bruxelles...
Sigur că nu. Am spus bulevard?
Au reparat drumul asa bine, că pare, un adevărat bulevard.
- Am mers excelent. - Asta e bine.
- Mergem într-un local cu muzică? - Ar fi frumos.
Nu stiu care sunt deschise. O să vedem din masină.
- A sunat la usa? - Da, mă duc eu.
- Bună, Gaby. - Bună seara, domnule.
- Cine e? - Gaby.
- Am o scrisoare pentru doama. - Ai primit o scrisoare.
Cum merge cu engleza? Nu te-am mai văzut de mult.
Eu am fost aici!
- De la cine e? - Nu stiu.
- Vrei să mi-o citesti, iubitule? - Poate e ceva personal.
Nu prea cred.
Ba da. E de la tânărul Van der Besh.
Nu contează. Noi doi n-avem secrete, nu-i asa?
"Te rog să mă ierti. Am fost gelos si nu te poti purta astfel
decât cu ceea ce-ti apartine. O să scapi de mine o vreme.
Plec la Londra, să lucrez la un caz important, dar nu-mi pasă.
Fiindcă mă voi gândi tot timpul la dta.
Te rog, aminteste-ti, chiar dacă nu vrei să mă mai vezi, că te iubesc.
Al dtale, Philip."
- Sunt gata. - N-ai spus unde vrei să mergem.
Într-un local cu muzică, nu?
E adevărat, Milord, că faptele par simple, asa cum s-a sugerat.
Într-o zi, la o anumită oră, într-un anumit loc,
două nave s-au ciocnit: una engleză, cealaltă franceză.
Astea sunt actele pe care le-ati cerut, de la Paris.
- Cum merge? - Bine.
- Aveti si o scrisoare. - Multumesc.
Mă întreb cum va explica învătatul meu prieten mărturia lui Sharp...
"În cele 10 minute dinaintea coliziunii n-am auzit
nici un semnal al navei engleze." Complicatie peste complicatie.
Mai e problema cetii. Martorul Glenvilie spune că ceata se ridica.
Dar martorul Olivier insistă pe ideea că ceata era foarte densă.
Avem si mărturia timonierului Belnapp,
care a recunoscut că a părăsit puntea ceva mai devreme,
ca să-si pună zahăr în cafea.
Milord, vă reamintesc mărturia marinarului Gendrin...
Trebuie să mă întorc la Paris. E foarte important. Îmi pare rău.
La aeroport, vă rog. Dar întâi ne oprim la Dorchester.
- Arată minunat. Nu-i asa, Lucien? - Multumesc, dragă Myrtle.
- ti-a luat multi bani? - Mie nu, draga mea.
- El cine e? - Face comert cu camioane.
Cred că asta mi-a spus ea. Dar se vede pe fata lui!
- Pare atrăgător. - Crezi? De fapt, chiar este.
Te rog, Roger, arăti prea plictisit!
Cum m-as putea plictisi într-o companie atât de încântătoare?
Încearcă măcar să fii drăgut cu gazda. Nici n-ai vorbit cu ea.
Ba da. Am spus "Bună seara" si "Vă multumesc pentru invitatie".
Te rog! Uite-o că vine.
Draga mea, toti adoră apartamentul. Nu i-am mai văzut asa încântati.
Mă bucur.
Trebuie să fiti foarte mândru de ea, dle.
Sunt, doamnă.
Aveti o afacere cu camioane, nu?
Ce interesant! Le cumpărati din America si le vindeti în Europa?
Uneori le cumpărăm din Europa si le vindem în America.
- Suntem flexibili. - Fascinant!
Ce păcat că Philip nu e aici. să te vadă! Arăti minunat.
Philip e fiul meu. Se va supăra fiindcă nu te-a întâlnit aici,
dar a plecat la Londra, cu probleme legale.
Stiti că Philip e nebun după Paula? E chiar înduiosător.
- Da, stiu. - Cina e servită, dnă.
Bine, Suzanne. Marie-Helene, Claude! La masă, toată lumea!
Raymond, tu stai lângă dna Fleury. Alain, lângă dnă Tessier.
Paula, discutati despre pictura modernă. Are o colectie fantastică.
Dv veti sta lângă mine, dle Desmarest.
O să-mi povestiti totul despre camioane.
- Sunteti Leu, nu? - Poftim?
V-ati născut la sfârsitul lui iulie sau la începutul lui august.
- Nu, la începutul lui mai. - Taur! Trebuia să-mi imaginez.
Iată lista, doamnă.
Cel mai greu este să găsesti locul fiecăruia.
Nu-mi descifrez niciodată scrisul. Francoise, tu stai aici.
- Dle Philip! - Bună seara, Micheline.
Paula, draga mea, tu stai aici. Ba nu, scuze, pe partea cealaltă.
Alain, tu stai în dreapta ei, Raymond în stânga...
O să fiu sincer. Cred că n-are nici un sens.
Spun că e un expresionism abstract, dar ce exprimă?
Da, nu-i asa?
Discutam despre Jean Dupre. Stiti de ultima lui aventură, nu?
- Mă tem că nu stiu cine este. - Nu-l stiti pe Jean?
Nu, regret. Si nu văd de ce m-ar interesa aventura lui. Doar dacă...
Doar dacă doamna e sotia mea. Din fericire, nu sunt însurat.
E un punct de vedere cam îngust.
Dacă toti ar fi ca dv, despre ce am mai discuta? Philip!
- Bună seara. Sper că nu deranjez. - Te asteptam abia sâmbătă.
- Am vrut să-ti fac o surpriză. - S-a terminat procesul?
Nu, dar merge foarte bine.
Ai mâncat, dragule?
Da, în avion. O să stau aici si o să vă tin companie.
Nu e nevoie, Marcelle. Dl Philip a mâncat deja.
Teresa, Philip arată foarte bine. Îi prieste munca.
Am primit biletul si m-am întors imediat.
- Vreti niste fructe? - Nu, multumesc.
Nu credeam că pot urî Londra atât!
Aveti noroc! Mama vrea să discute cu dv.
- Si tu vrei să discuti cu Paula? - Exact.
- Stai. Vreau să te întreb ceva. - Ce?
- Îmi dai un trabuc? - Desigur.
- Ce i-ai spus lui Philip? - I-am cerut un trabuc. De ce?
- Păreai furios. - Nu eram. Trebuia să fiu?
Nu stiu.
- Multumesc. Îti plac trabucele? - Nu, din păcate.
- Îti aduc ceva de băut? - Nu, multumesc.
Ar trebui să mergem acasă. Mâine mă trezesc devreme.
Dacă Paula nu e obosită, o conduc eu mai târziu.
- Bine. Vrei, iubito? - Nu... E târziu. Noapte bună.
Ai făcut senzatie. Petrecerea n-avea nici un haz,
până a apărut tânărul amorez. Acum au un subiect de conversatie.
Ai auzit de decoratoarea dnei Van der Besh?
I-a decorat apartamentul si i-a sedus si fiul, în acelasi pret.
Dacă ai aranjat camera tânărului stăpân
de ce nu-l "aranjezi" si pe el? Munca ar fi mai interesantă.
- Pleci mâine? - Da.
Unde?
ti-am spus, Elvetia, Danemarca, Germania.
- Cât timp vei fi plecat? - Cam zece zile.
Roger...
Noapte bună.
Philip! Cum ai ajuns aici? Ai condus ca un nebun.
- Intră, te rog. - De ce te porti prosteste?
Te rog, intră putin.
- De ce te-ai întors de la Londra? - Ca să te văd.
- Dar de ce? - Din cauza scrisorii tale.
- Dar e ridicol... Ce-am scris? - Întoarce-te repede.
"Dragul meu Philip, scrisoarea ta era atât de tristă...
E mai mult decât merit. Mi-e dor de tine. Întoarce-te repede."
N-am vrut să sune asa... Eram obosită, tristă si singură..
Îmi pare rău. N-ar fi trebuit s-o scriu.
- Dar ai fost sinceră? - Atunci, da.
- S-a schimbat ceva de atunci? - Nu, nimic.
Ati venit! SAS 252. Puteti urca la bord.
- Ai telegrafiat la Copenhaga? - Da, ne asteaptă o masină.
- Duceti-vă înainte. - N-avem prea mult timp.
Mă descurc eu.
- Paula, ce cauti aici? - Te-am sunat acasă, dar plecasesi.
- Am vrut să te văd. - Vino-ncoace.
Îmi pare rău pentru seara trecută. Am fost nervos. Gelos, de fapt.
Roger, mă iei cu tine? Vreau să vin!
Paula, fii serioasă! Avionul pleacă peste două minute.
Stiu, dar îmi fac bagajele si vin după tine, diseară.
Iubito, sunt cu doi colegi de la Chicago. Ce să le spun?
Că sunt sotia ta. Americanii călătoresc mereu cu sotiile lor.
Paula, n-are nici un sens!
- E vorba de băiatul acela? - E vorba de mine. Te rog!
- Roger! - Vin acum!
Paula, o să mă întorc foarte curând. Sunt doar zece zile.
Nu te mai întâlni cu băiatul ăsta care te supără.
Totul va fi bine. Stii că te iubesc.
Te sun la întoarcere.
Sunt avocat de 40 de ani
si n-am auzit ca cineva să fi plecat în mijlocul procesului!
Dacă n-ar fi mama ta, te-as concedia pe loc!
Cine e?
Nu, dl Van der Besh e ocupat. O clipă, vă rog.
A venit. Asteptati putin. De data asta ai pătit-o.
- Ce-a zis? - Nu stiu, nu l-am ascultat.
Te caută cineva. E o voce de femeie si nu e mama ta.
Da, Paula. Sigur că putem vorbi.
- Diseară, am putea să... - Philip, nu pot...
- Cum adică? - Nu ne mai putem vedea.
Te rog să întelegi. Nu vreau să te rănesc. Nu încerca să mă vezi.
Îmi promiti? Philip trebuie să-mi promiti!
Da, fireste...
Philip, hai să mergem. M-am săturat.
Hai odată! O tinem asa de câteva zile.
Ai spus că ti-ai da doi ani din viată ca să te îndrăgostesti.
Stiu că am spus asta si îmi pare rău.
Eu sunt îndrăgostit dar ea nu mă crede.
Eu te cred. Mi-ai spus de mii de ori!
Hai să plecăm! Eu plec.
Te descurci? Te sun mâine.
Bună! Amicul tău a plecat si te-a lăsat singur?
Vorbesti despre iubire de parcă ai sti totul despre ea.
- Stiu, îmi iei ceva de băut? - Sigur.
Două pahare de scotch.
- Spune-mi. - Ce să-ti spun?
- Despre iubire. - E greu de explicat...
Nu e nimic. Doar o vorbă într-un cântec.
Într-un milion de cântece. Ai dreptate.
E cel mai des folosit cuvânt din lume si nu înseamnă nimic.
Doar o vorbă într-un cântec. Să bem pentru bătrâna iubire!
Pentru bătrâna iubire! Mai cânti ceva?
Iubirea e doar o vorbă. Nu-înseamnă nimic.
E un alt mod de a spune Că doi oameni se plac un pic.
Iubirea e doar o vorbă. Si când distractia începe.
E o vorbă ce ascunde Păcatele unei fete...
Iubirea e doar o vorbă împrăstiată prin oras...
- De când stai aici? - Nu stiu.
Esti ud leoarcă.
Trebuia să te văd. Am încercat să nu vin...
De când m-ai alungat, nu mai stiu pe unde umblu. Tu ce-ai făcut?
Am lucrat, am văzut o colectie, mi-am cumpărat o rochie nouă.
Se repară strada din fata casei mele.
- Stiu. Mi s-a blocat masina acolo. - O să fie gata peste câteva zile.
Paula, sigur nu vrei nimic? Este pui rece în frigider.
Doamne, ce foame mi-e!
Unde e untul?
Mai ai vin? Am găsit o sticlă de bere.
Paula, nu găsesc... Uite-l aici.
Iubito, întoarce discul, te rog. Lasă, îl întorc eu.
Arată bine, nu?
Nu stiu de ce, am senzatia că n-am mâncat de zile întregi.
Bună dimineata, draga mea.
Stai, Gaby. Am uitat că am pus lantul.
Paula, poti să... Bună dimineata. Poti să mă ajuti?
- Gaby, el e Philip van der Besh. - Bună dimineata.
Gaby, dacă am nevoie de tine.
- A fost stânjenită. - Nu, doar uimită.
Gaby e paznicul meu, protectoarea mea.
E mai în vârstă si mai înteleaptă decât mine!
- O să întârzii! - Te conduc eu la magazin.
Nu vreau Aduci tu untul?
- De ce să nu te conduc? - Nu e nevoie.
Pot să te las la colt, dacă nu vrei să ne vadă cineva.
- De ce? - Nu stiu. Am crezut că...
Stai linistit, vor afla curând. Si se vor distra de minune.
"Ati auzit de noul iubit al Paulei?"
"Ce poftă de viată trebuie să aibă Paula! Si de bărbati tineri..."
- Are vreo importantă? - Nu prea.
- Bine. La ce oră termini lucrul? - Pe la 6.
Ce-o sa fac eu până la 6?
O să mă plimb prin Paris si o să mănânc singur,
gândindu-mă la tine.
- Cât costa? - 4,50. domnule
Text
Să dau un telefon. Spune-i hamalului să cheme un taxi.
- Care e numărul lui? - 24. Vin si eu imediat.
Paula?
- Bună. - Tocmai am sosit, la aeroport.
Ai călătorit bine?
Vreau să te văd. Poti să iei cina cu mine diseară?
Nu, sunt ocupată.
Paula, abia astept să te văd diseară.
La revedere, Roger.
- Tu nu bei în mijlocul zilei. - Mă simteam cam obosit.
- Atunci iau si eu un vermut. - Un Noilly?
- Parcă nu te-am văzut de mult. - De zece zile.
Am impresia că a trecut mai mult.
Te-am sunat din Germania, dar nu te-am găsit.
Am stat mult prin oras. Sau poate mi-am închis telefonul.
Nu făceai asta.
- Doamnă, un Noilly. - Multumesc.
- Te-ai întâlnit cu Jimmy? Nu.
- Ce-ai făcut? - M-am întâlnit des cu Philip.
Tânărul... E tot asa îndrăgostit de tine?
- Si tu încă îl găsesti amuzant? - Da.
- Amuzant sau mai mult de-atât? - Mai mult de-atât.
Atunci, nu mai e nimic de spus.
Puteai spune multe. Dacă ai afla că totul încă depinde de tine...
- N-ai sti ce să-mi spui, asa-i? - Nu stiu.
Ai spune că nu vrei să-ti pierzi pretioasa libertate.
Am spus că nu stiu. Dar nu suport ideea că tu si tânărul ăla...
La fel, vă rog.
- Sper că merită timpul tău. - Nu e vorba de asta. Mă iubeste.
Nu eram pregătit să ascult povestea iubirii tale cu băiatul acela!
De vreme ce tu ai avut grijă ca eu să aflu de toate aventurile tale...
Măcar asta e ceva normal!
Vreau să spun...
La revedere, Roger l
Poftim, dle. Un Martini.
Iartă-mă, am spus o prostie. N-am vrut...
E si vina mea. Poate n-ar trebui să ne mai vedem o vreme.
La revedere, dragul meu.
Paula, stii că eu... Însemni atât de mult pentru mine!
Sincer...
Multumesc, 17 si vaieti.
Ultimele patru, primele trei si restul pe 5.
Iubire, care e numărul camerei noastre?
- Numărul camerei? - Nu stiu.
Dar cheia e la tine.
- 425. - Restul pe 4 si 25.
Foarte bine, doamnă.
Un coniac, vă rog.
- Roger! - Bună, Jimmy.
- Ce faci în Deauville? - Mai schimb atmosfera...
- Paula e aici? Unde stati? - Paula nu e aici.
- N-am văzut-o de două luni. - Îmi pare rău, n-am stiut.
Păcat... Ne mai vedem, Roger...
Închide geamul, iubire.
- Iubire, te rog! E frig. - Nu-mi mai spune "iubire"!
Cât e ceasul?
Îti dai seama că e abia 5?
De ce te-ai trezit, iubire? Nici nu te-ai culcat!
- Nu-mi mai spune "iubire"! - Dar tu îmi spui mie Maisie!
- Nu mai folosi cuvântul ăsta. - Ce ai?
Iubire... Stii ce înseamnă?
- Stii ce înseamnă "iubire"? - Vorbim despre vocabularul meu?
Nu-mi mai spune "iubire". Noaptea poti, dar nu dimineata.
Acum faci mofturi! Te rog să închizi geamul.
- Dle Desmarest, masina dv e aici. - Multumesc.
Nota dv.
Aici portarul. Da, dnă. Nu l-am văzut pe dl Desmarest.
- Dar bagajul? - Îl aduce doamna. Sper...
Philip!
Trebuie să vorbim.
Nu poti continua asa. Trebuie să lucrezi.
Când ai fost ultima dată la birou?
- Marti. - Si înainte de asta?
Nu mai faci nimic. Mă conduci dimineata si astepti să mă întorc.
- Începi să ascunzi băutură... - Nu e adevărat.
Am spălat paharul, fiindcă stiu că nu suporti dezordinea.
Da, si urăsc minciuna si slăbiciunea.
În curând, te voi urî si pe tine.
Era clar că se va ajunge la asta...
Philip, n-am vrut să sune asa...
Dar nu te pot lăsa să devii un trântor din cauza mea.
ti-am spus de sute de ori să te duci la lucru. Asta e ultima.
- Si dacă nu mă duc? - Nu ne mai putem vedea.
- M-ai alunga, pur si simplu? - Da.
Philip, încetează! Joci teatru!
Uită-te la mine! Acum ce mai ai?
Nu mă iubesti. Si eu nu pot face nimic...
Stiam de la început că, într-o zi, mă vei alunga.
dar am tot sperat că nu se va întâmpla.
Tot whisky-ul din lume n-ar schimba nimic, fiindcă s-a întâmplat.
Asta e...
Philip, esti un copil neghiob!
Joci atât de bine rolul amantului părăsit, încât îl iei în serios.
tin la tine. Stii asta. Uită-te la mine, Philip.
- Nu vrei să plec? - Nu astăzi. Dar vreau să lucrezi.
Îti promit!
- Ce teamă mi-a fost! - Esti un caraghios...
- Ce e? - Voiam să văd dacă esti aici.
Cine o caută? O clipă.
Doamnă Tessier? Dl Desmarest.
- Bună, Roger. - Paula?
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
Si eu.
Săptămâna viitoare plec în vacantă. Ca în fiecare an, pe vremea asta.
tii minte că plecam mereu? M-am gândit să te sun...
Poate vrei să-ti iau si tie un bilet.
- Nu cred că se poate, Roger. - Nu?
Nu e chiar atât de simplu.
Cum să plecăm si să ne prefacem că nu s-a întâmplat nimic?
Ne-am gândi tot timpul...
De asta plec. Ca să nu mă mai gândesc la nimic.
- Nu e un motiv prea bun. - E cel mai bun.
Nu e atât de simplu. Si pentru asta, n-ai nevoie de mine.
Te vei descurca. Singur, sau cu una dintre... Cu altcineva.
- Poftim? - Nimic...
- Ele n-au însemnat nimic. - Doar te puteai întoarce la mine.
- Deci nu vrei să vii? - Nu, Roger. La revedere.
- Paula, ai grijă de tine. - Voi avea.
- Hai odată! - Nu mă grăbi! Vezi?
- Nu-i rău. - Dle, cina e servită.
- În sfârsit! E cam frig, nu? - Un pic.
Chelner! Vrei să urci în camera 16 si să aduci... Ce vrei?
- Puloverul galben de pe pat. - Să mergem.
Stai putin!
- Ai trisat un pic? - Nu! Stiam că o să câstig!
Nu cumva le-ai împins putin cu piciorul?
Nici vorbă! Să-ti fie rusine!
Mă bucur că am plecat din Paris. Aici, esti cu totul alta.
Ce-ar fi să mai stăm o noapte si să ne întoarcem dimineată?
Da, am putea.
Bună seara.
O cunoasteti pe dna Tessier, nu?
Dna si dl Fleury. Madeleine si Pierre.
Bună seara.
Ati venit cu masina de la Paris? E un loc superb, nu?
Cum a fost traficul? Noi ne-am blocat lângă St Cloud ieri.
- Acesta e, doamnă? - Da, multumesc.
Copii, se răceste mâncarea!
Cheia dv, domnule.
- Mă bucur că v-am revăzut. - La revedere.
- Mai bem ceva? Ne va încălzi. - Ea câti ani are?
Madeleine, te rog! Dragul meu, cere nota. Aici durează mult.
- Dnă, masa dv e gata. - Du-te tu înainte. Vin si eu.
Două Martini.
Copii!
- Unde e doamna? - Nu stiu. A iesit.
Dar cina dv e gata!
Vreau să mă întorc la Paris.
Bine. Paula, de ce-ti pasă ce cred astfel de oameni?
- Nu-mi pasă. - Ce importantă are?
Nici una. Să nu mai vorbim despre asta.
- Ba vom vorbi si tu vei asculta! - Te rog...
Situatia asta e nedemnă de tine si umilitoare pentru mine.
- Exagerezi. - Nu, tu exagerezi.
Nu sunt un idiot, un copil căruia îi ascunzi unele lucruri.
Dacă ai vrea, ne-am căsători si mâine.
- Nu fi prostut. Sunt în vârstă... - Vârsta n-are legătură cu asta!
Te iubesc, am nevoie de tine si nu mă interesează ce spune lumea.
Singura ta problemă, singura noastră problemă e Roger.
E încă în sufletul tău si nu poti să-l smulgi de-acolo.
Ce se făcea când cineva era posedat de un demon?
Se spuneau rugăciuni, se ardea tămâie, se făcea zgomot...
Dacă as face toate astea, Roger ar dispărea din inima ta?
Poate... lartă-mă... Nu mi-am dat seama că tu...
Nu ti-ai dat seama că as putea să gândesc.
- Avem cumpărător la 5000? - 5000.
- Paula, să continuăm? - Dv decideti. Pretul e încă mic.
Cine e omul acela revoltător care licitează împotriva noastră?
Un alt cumpărător. Se va opri în curând, îl cunosc.
Ar fi bine să se grăbească...
- În stânga avem o ofertă. - 14.500.
- 14.500 de două ori. - Adjudecate doamnei.
Le-am luat. Si la un pret foarte bun.
Vindem două scaune Ludovic XV.
- Poftim, dnă Tessier. - Le voi lua mâine.
- Ce chilipir nu? - Se potrivesc bine în bibliotecă.
Mă gândeam să le pun în camera lui Philip. El ce mai face?
- Nu vă vedeti? - Vine uneori, să-si ia haine.
- N-am stiut. - Dar e normal, draga mea.
Mereu am sperat că se va îndră- gosti de o femeie mai în vârstă.
Vrei să-ti plătesc comision pentru scaune? Timpul tău e pretios.
- Nu, vă rog... - Dacă insisti...
Pot să te întreb ceva despre Philip?
- Nu, nu puteti. - Masina dv e aici.
Vrei să te duc undeva, Paula? Mă duc la Dior.
Nu, prefer să merg pe jos. Multumesc. La revedere.
Ai învătat dreptul francez de când esti aici.
Dar vei locui la New York.
Am discutat cu mama dtale si am fost de acord că ar fi profitabil
pentru cariera dtale să te întorci imediat la New York.
- Sunteti amabil, dar nu mă duc. - Mă tem că nu ai de ales.
- Ba da. - Vorbeste cu mama dtale.
Dle Fleury, dacă s-ar descoperi că aveti o amantă,
si sunt sigur că aveti, unde ati fi trimis?
La revedere!
La revedere, tuturor!
- Pe aici. Masa de acolo... - Nu aceea. Nu în seara asta.
- Mă tem că toate sunt rezervate. - Ce ziceti de asta?
- Să n-aud nimic! Cum te cheamă? - Francois.
Francois, nu mă cunosti, dar amân- doi ne vom aminti de seara asta.
- După dv, doamnă! - Ai înnebunit!
M-ati chemat, dle?
Da. Vreau niste flori. Cel mai frumos buchet, pentru doamna.
- Multumesc. Voi încerca... - Ai înnebunit de tot!
- Categoric. - Pentru ce sunt toate astea?
- Sărbătorim. - Ce?
Independenta mea fată de lume si dependenta de tine.
Francois, vrem să începem cu ceva extraordinar,
urmat de cea mai îmbelsugată cină din istoria restaurantului.
Ati dori să începeti cu un pateu de gâscă?
- Nu... Caviar? - Da.
- Cu chifle? - Da. Si votcă.
Doamnă, îmi acordati acest dans?
- Cea mai bună votcă. Multă! - Si ce vin doriti?
- Fără vin. O sampanie. - Prea bine, domnule.
Vrei să-mi spui despre ce e vorba, te rog?
Am renuntat la slujbă. În schimbul Parisului.
- Ai demisionat? De ce? - Vroiau să mă trimită la New York.
Nu spune nimic... Hai să facem un pact.
Nu, Philip. Nu poti face asta. N-o să te las.
Am făcut-o deja.
Am văzut-o la Balenciaga...
...într-o rochie de la Balmain si a doua zi, într-o rochie Givenchy.
Azi lua masa cu Guy Laroche, într-un costum Chanel.
- Roger, la ce te gândesti? - La cât de proastă e lumea...
- Poftim? - Nimic. Să dansăm, Maisie.
Trebuie să-ti mărturisesc ceva. Era să fac un lucru îngrozitor.
Era să te musc în locul ăsta splendid dintre gât si umăr...
- Îmi dai voie? - Te rog, Philip!
Mai gândeste-te si anuntă-mă.
- Esti tare departe în seara asta. - Zău?
- Mergem la "Elephant Blanc"? - Mie îmi place aici.
Ne întoarcem? Cred că mâncarea noastră a sosit.
Poftim caviarul.
- Mergem în altă parte? - Dacă vrei tu...
N-are importantă.
- Încotro ne îndreptăm? - Nu stiu.
Noapte bună, Philip.
- Paula, ne vedem mâine? - Sigur că da.
- Vă pot ajuta cu ceva? - Bună ziua.
Dle Desmarest! Nu v-am mai văzut de mult l
Da. Paula e aici?
Era, acum o clipă. Doamnă Tessier!
- Da, dle Steiner! Bună, Roger. - Bună, Paula.
- Putem vorbi undeva? - Sigur.
Am tot repetat discursuri, dar acum nu reusesc... Ajută-mă!
Aseară voiam să vin la tine si să-ti spun: "Ajunge, hai acasă!".
Apoi, mai târziu, m-am plimbat mult...
Nu mai pot continua asa.
Nu pot trăi fără tine! Gata, am spus-o!
A fost chiar îngrozitor?
Eu sunt vinovat. Nu trebuia să te cedez altcuiva.
Ar fi trebuit să împiedic totul, de la început.
Dragul meu, nu esti foarte inteligent!
- Nu? - Oricum, nu contează.
Sunt acasă, orice ar însemna asta.
Vrei zahăr?
Philip, încearcă să întelegi.
Ne-am întălnit când tu aveai nevoie de mine si eu de tine.
Am avut noroc.
Dar nu e destul pentru ca doi oameni să rămână împreună.
Din egoism, speram să meargă, dar nu se poate...
Iar el a trebuit să spună doar "te rog".
Cred că ar trebui să mă simt mândru, într-un fel.
Dacă n-as fi fost eu, probabil că nu v-ati căsători acum.
Sunt un fel de... Cupidon! Da, asta sunt.
Philip, n-ar trebui să...
Am fost un fel de interludiu, nu-i asa?
La naiba! Să-l ia naiba! Si pe tine, pe noi toti!
De ce n-ai putut să mă iubesti?
Chiar tu ai spus. Nu reusesc să alung demonul din mine.
Philip... nu voi uita niciodată.
Sigur...
Nici eu.
Paula, ce-o să mă fac? Ce se va întâmpla cu mine?
Philip, dragul meu! Te vei întoarce la New York.
Ai prieteni acolo. Aceea e viata ta.
Da, ai dreptate. Voi întâlni fata potrivită, ne vom căsători
si vom trăi fericiti până la adânci bătrâneti!
Unde sunt papucii mei?
Unde e celălalt?
Multumesc.
- Te voi mai vedea vreodată? - Dacă vrei... Dar n-ar trebui.
Da, n-ar trebui. Ce naiba fac?
Vrei să lasi toate lucrurile mele la portar?
Da, le strâng eu.
Philip! Încearcă să întelegi! Sunt bătrână! Bătrână l
Intrati, doamnelor si domnilor.
N-a fost chiar atât de rău, nu?
Vorbesti de parcă ai fi iesit de la dentist!
- Gaby! - Da, doamnă!
Credeam că nu mai ajung. Domnul a sosit?
- Încă nu, doamnă. - Îmi pregătesti o baie?
- Ce să port în seara asta? - Rochia neagră de sifon.
Nu, e prea elegantă. Mâncăm într-un local micut.
- Asta? - Nu... Cea de lângă?
Da, pe aceea o vreau. Ce zi am avut!
Problema e că oricine crede că poate fi decorator.
Nimeni nu-i spune unui instalator cum să repare chiuveta, dar...
Gaby, fermoarul! Gata, s-a rezolvat.
Dar daca e vorba de o perdea, toti cred că...
- Gaby, a sunat domnul? - Nu, doamnă.
Să nu fie prea caldă apa. Mâine seară mâncăm acasă.
O să-i pregătim o friptură domnului. Nu, asta am mâncat luni.
O să luăm niste carne de miel si îi spunem dnei Frojus să facă...
Răspund eu, Gaby.
Roger unde esti?
Dacă trebuie... Da, înteleg.
Probabil mănânc ceva si mă duc la culcare...
Bine. La revedere!
Ati urmărit filmul VĂ PLACE BRAHMS?
Traducerea si adaptarea IOANA COMANAC